Vi har mad med.
Det er okay. Velkommen.
Før vi fortsætter, vil jeg have, at I lægger jeres våben.
- Vil I blive, må I lægge dem. - Vi ved ikke, om vi vil blive.
- Det er okay, Nicholas. - Ville vi, havde vi jo brugt dem.
- Lad dem tale med Deanna først. - Hvem er det?
Hun ved alt om stedet.
Rick, starter du?
Sasha.
Det er godt, vi er her.
- Hej. Jeg hedder Deanna Monroe. - Rick Grimes.
Har du noget imod, jeg filmer vores samtale?
Det er i orden.
Hvorfor vil du filme den?
Vi går op i gennemsigtighed.
Værsgo.
- Hvor længe har I været derude? - Siden det startede.
- Kendte I hinanden før? - Nej, det gjorde vi ikke.
Jeg var kongresmedlem. Ohio, 15. distrikt. Hvad med dig?
- Det er lige meget nu. - Nej, det er det ikke.
- Hvad er det her for et sted? - Her starter bæredygtigheden.
Det står der i brochurerne, vi fandt. Et kunstigt samfund.
Egen solenergi, reservoirer, økobasede kloaksystemer.
Fra 800.000 dollar. Hvis man har råd til den slags...
- Og de solgte alt. - Hvordan er I havnet her?
Jeg og familien ville tilbage til Ohio-
- for at hjælpe distriktet med at håndtere krisen.
Militæret stoppede os og viste os vej hertil.
Det var meningen, at de skulle komme senere. Men det gjorde de ikke.
Men her var fornødenheder, og vi fik det bedst mulige ud af det.
Hvad med afspærringen?
De var ved at bygge et stort indkøbscenter i nærheden-
- og min mand Reg er arkitekt. Det var af afgørende betydning.
Han og vores sønner rejste de første paneler. Efter nogle uger-
- kom der flere mennesker til. Vi fik hjælp. Vi dannede et samfund.
Har I været herinde hele tiden?
Vi mangler mennesker, der har levet uden for murene.
I er de første, vi har overvejet at lukke ind i rigtig lang tid.
I skulle tage at holde porten lukket.
Hvorfor?
For nu handler det kun om at overleve. For enhver pris.
Folk derude tager alle mulige chancer. De prøver at finde de svage punkter.
De ser på folk udefra for at se, hvad de kan få ud af dem.
Hvordan de kan udnytte andre til selv at overleve.
At lukke mennesker ind nu...
Mener du, vi ikke skal lukke jer ind?
Passer du allerede på os?
- Aaron siger, du er pålidelig. - Han kender mig ikke. Jeg slog ihjel.
Jeg ved ikke længere, hvor mange jeg dræbte.
Men jeg ved, hvorfor de er døde.
De er døde, fordi min familie og alle derude skal leve.
Fordi jeg skal leve for dem.
Det lyder attraktivt at være en del af din familie.
Rick, det nordlige Virginia blev stort set evakueret.
Millioner af mennesker er væk.
Ingen har været her længe. Hverken levende eller døde-
-men vi har alligevel mistet folk.
Og... jeg har også gjort ting.
Hvad har du da gjort?
Jeg sendte tre mænd bort, der ikke passede ind her.
Og det er jo den visse død for dem.
Hvad vil du med os?
Disse familier...
Børnene skal vokse op under trygge rammer.
Din søn, din datter - de skal have et sted, hvor de kan vokse op.
Hvad vil jeg så?
Jeg vil have, at I hjælper os med at overleve.
Jeg ved, I kan hjælpe os med det.
Hvordan?
Jeg er rigtig god til at greje andre mennesker.
Havde jeg ikke vundet valget, ville jeg være blevet pokerspiller.
Jeg mener det skam!
Rick...
Klokken er 15:37. Du er skeptisk.
Det gør du også ret i. Men nu skal du træffe et valg-
-hvis det da er dig, der træffer dem.
Jeg var sherif.
Ja, jeg tænkte nok, det var noget i den retning.
Det er stadig jeres våben. I må have dem uden for murene-
- men herinde lægger vi dem for en sikkerheds skyld væk.
Vi var lige ved at skulle have en kasse mere.
- Begge to? - Til jer, ja.
Jeg ville helst bo i det der. Det er lidt pænere.
Jeg ved, du ser os an, men jeg er glad for, I kom.
Deanna har bedt alle lade jer være, så I ikke bliver for overvældede.
Tag jer bare god tid. Se jer omkring.
Hvis I mangler noget, så sig det til mig.
Vi har ingen telefoner. Jeg bor fire huse væk.
Tak.
Jeg arbejder på lageret. Deanna bad mig give jer det her.
Tak.
- Vi vasker os... - Ja. Du har barberskum på hagen.
Jeg hedder Jessie.
Rick.
Jeg var stylist før. Og en hel masse andet.
Jeg kan godt klippe dig, hvis du vil?
- Du kender mig jo ikke. - Jeg har styr på det.
Jeg har to drenge. Ron og Sam.
Ron er ældst. Han er på alder med din dreng.
De kan mødes, hvis det er okay med dig og...
Der er kun mig.
Det ville være rart, tak.
Det er jeg ked af.
Elektricitet, bad, klipning...
Jeg troede aldrig, jeg ville opleve de ting igen.
Klipning forsvandt da vist aldrig?
Det er okay, hvis du ikke er helt tryg ved det endnu.
Det var bedre.
Sæt dig bare, Daryl. Jeg bider ikke.
Det er ikke nødvendigt.
Daryl, vil du gerne være her?
Drengen og babyen skal have tag over hovedet.
Går jeg ud fra.
- Se bare. Men gør det hurtigt. - Okay.
Det er de rene luksusvillaer.
Og de giver dem bare væk.
- Kommer du? - Ja. Om lidt.
De ligger lige ved siden af hinanden, men...
De tog vores våben, og nu skiller de os ad.
Vi sover i samme hus i nat.
- Hvor længe var jeg derinde? - I 20 minutter.
Jeg kunne ikke holde op med at børste.
Sådan har jeg aldrig set dit ansigt før.
Sådan havde jeg det også. Både før og efter.
Jeg ved godt, vi skal passe på. Det er vi nødt til.
Men...
Jeg har på fornemmelsen, at her er godt.
- Jeg håber, din fornemmelse stemmer. - Det gør jeg også.
Rick...
Wow! Jeg tænkte godt på, hvordan der så ud inden under.
Jeg vil ikke forstyrre. Jeg ville bare høre, om I har det godt.
Hold da op.
I er alle sammen sammen. Smart.
- Ingen sagde, vi ikke måtte. - Du sagde, I er en familie.
Det er fantastisk, at så forskellige mennesker uden noget til fælles-
-kan blive en familie. Ikke?
- Alle siger, du fandt jobs til dem. - Ja. Sådan fungerer det her.
Kommunisterne vandt åbenbart i sidste ende alligevel.
- Jeg har ikke fået et job. - Jo, du har.
Jeg har bare ikke fortalt dig om det endnu.
Eller Michonne. Og jeg har også snart et til Sasha.
Jeg tænker på, hvad Dixon skal lave. Men det ved jeg snart.
Du ser godt ud.
Hvis du siger, det er sådan her-
-så er det det, vi vil have.
Vi er klar til det her.
Alle sammen?
Alle sammen.
De sagde, vi kunne se os omkring. Så det gør vi.
Nej, jeg bliver her.
Godt.
Lori og jeg plejede at køre gennem områder som det her-
-og tænkte, at en skønne dag...
Og nu sidder vi så her.
Vi ses.
- Rick! Er du okay? - Kom Carl og Judith forbi her?
- De gik i forvejen og... - Jeg tror, jeg ved, hvor de er.
Det er Natalie og Bob Miller. De havde fem børn og 12 børnebørn.
Det er længe siden, her har været en baby.
Hun skal nok få masser af opmærksomhed...
- Jeg troede... - Bare rolig. Jeg forstår det godt.
Undskyld, at jeg ødelagde... Hvad det end var...
Det er en skulptur, jeg laver med drengene.
En ugle. Eller det bliver det altså. Når øjnene er på plads.
Øjnene, ja.
- Du så den ikke rigtigt, vel? - Jeg var midt i noget panikhallumsk.
- Tak. - Selv tak.
Rick?
Må Carl godt komme nu? Ron vil gerne møde ham.
- Vi plejer at være her efter skole. - Går I i skole?
I en garage. De små går om formiddagen, og vi går om eftermiddagen.
- Det skal du sikkert også. - Sikkert.
Hej, det her er Carl. Mikey og Enid.
Hej.
Enid kommer også udefra. Hun kom for otte måneder siden.
Er det dit?
Vi vidste ikke, I havde fået det hus.
Vi plejer at være der og lytte til musik. Det er Enids.
Vil du spille computerspil?
I Mikeys hus er der billardbord, men hans far har regler for det.
Bare rolig. Han er på arbejde.
Vi går måske for hurtigt frem. Vi kan også bare hænge ud.
Du behøver ikke sige noget, hvis ikke du vil.
Der gik tre uger, før Enid sagde noget.
Tag dig sammen, makker...
Vi kan godt spille computerspil.
Sejt!
Mor ville have kunne lide sådan et sted.
Jeg er ked af, du har mistet hende.
Jeg mistede hende ikke.
Jeg dræbte hende. Det var jeg nødt til.
- Hvordan gik det hos Ron? - Hvad synes du om at være her?
Her er da... rart.
Ja. Jeg kan lide det. Jeg kan lide menneskene-
-men de er svage.
Og jeg vil ikke have, at vi også bliver svage.
- Deanna har ikke givet mig et job. - Vil du have et?
Ja.
- Vil du? - Det ender det sikkert med.
- At vi accepterer lejren. - Er du bange for at gøre det?
- Er du ikke det? - Nej.
Hvorfor er vi så begge to vågne?
Jeg går en tur.
Det er dig, der er Rick.
- Ja. - Min kone klippede dig.
Ja.
Velkommen til Alexandria.
Jeg passede vasketøj, haven...
Jeg havde altid maden parat, når Ed kom hjem.
Jeg savner den dumme, vidunderlige mand hver dag.
Jeg kunne ikke tilbyde gruppen meget. Jeg blev som en mor for dem.
Og de er søde og beskytter mig.
Hvor tror du, at du passer ind?
Jeg vil gerne hjælpe til. Er der måske et juniorhold?
Jeg er meget socialt anlagt.
Det er tid til at stemple ind og få noget fra hånden.
Jeg skal lave mad til de ældre, mødre, der skal hvile, dem, der ikke selv kan.
- Så møder man mange af naboerne. - Godt.
Har du været i bad?
Gå i bad, så vasker jeg din vest. Man skal jo holde stilen.
- Jeg starter ikke på det nu. - Så spuler jeg dig, når du sover.
Du ser latterlig ud.
- Vi er nødt til at få det til at køre. - Hvorfor?
Fordi... vi har næsten været derude for længe.
Glenn. Tara. Noah?
Jeg hedder Aiden. Nicholas mødte I ved porten.
- Er du Deannas søn? - Ja. Er du god til at skaffe mad?
I lader til at have, så I kan klare jer.
Jeg er vant til det. Jeg er reserveof- ficer, næsten løjtnant, før det skete.
- Min far var også reserveofficer. - Overlevede han ikke?
Nej.
Det var trist. Der er meget, der er trist nu om dage.
- Kom. Jeg viser, hvordan vi gør. - Skal vi ud i dag?
Kun en kort runde. Tester jer på terrænet udenfor.
- Se hinanden lidt an, I ved? - Næ, men det er fint nok.
- Våben? - Vi har valgt nogle lækre ting til jer.
Hold dig klar.
Far?
Vi udvider gradvist radiussen. Den går som en halvcirkel om byen.
85 kilometer indtil videre.
Vi deler os i to grupper, når vi forlader bilen.
Sker der noget, fyrer vi et skud af. Den ene gruppe henter den anden.
- Godt system. - Ja.
Men vi mistede fire i sidste måned.
- Hvad skete der? - Systemet slog fejl...
Det var gode folk.
Ja, det var. De var bare bange.
Jeg kan være hård. Jeg ved, jeg er strid at høre på.
Men nogen må jo tage kommandoen, og det er så mig.
Skal I være med, så gør I, som jeg siger.
- Trist, at I mistede folk. - Ja, vi har haft vores tab.
Jeg tog en af zombierne der dræbte dem. Hængte den op der.
Hvad? Hvorfor?
Nu har vi et forberedelsesritual, så vi fokuserer på opgaven.
Det minder os om, hvad det er, vi laver.
Det var satans! Hjælp mig med at finde den.
Se her. Blodet er ikke engang tørt. Den er i nærheden.
Den er væk.
Den tog en af vores venner. Den er i nærheden, og vi skal have fat i den.
- Nej, rør den ikke! - Hold jer væk!
- Hvad fanden! - Ja, hvad fanden?
- Hun var jo nær død! - I skulle jo gøre, som jeg siger.
Det sagde jeg jo.
I tre må lave noget andet. I er ikke klar til at tage patruljerne.
Det har du vist misforstået.
- Vi gør det på vores måde her. - I bandt zombierne.
De dræbte vores ven! Ingen diskussion. I følger mine ordrer derude.
Så vi er lige så meget på røven som din sidste gruppe?
- Sig det en gang til! - Hold op, Aiden.
- Slap af. - Kom nu.
Det der imponerer ingen. Gå med dig.
- Aiden! Hvad sker der? - Han er ikke enig i vores metoder.
- Hvorfor lukkede du dem ind? - Fordi vi ved, hvad vi laver derude.
Hold op! Hold så op!
Ikke nu.
Vil du en tur på røven igen?
Nu hører alle efter! Rick og hans gruppe er med hos os nu.
Med alt, hvad det indebærer. Som ligeværdige.
Er det forstået?
Forstået.
Alle lægger deres våben. Jeg skal tale med jer to.
Jeg sagde, jeg havde et job til dig. Du skal være vores politi.
Det var du jo før.
Det er du nu.
Og det er du også.
Siger du ja?
Okay.
Jeg er med.
Tak.
- For hvad? - Fordi du satte ham på plads.
Du kan ikke lide mig, vel?
- I skulle holde porten lukket. - Hvorfor?
Fordi det handler om at overleve. For enhver pris.
Folk derude tager alle chancer. De prøver at finde dine svage sider.
De vurderer folk ud fra, hvad de kan bruge dem til.
Hvordan de kan udnytte andre til selv at overleve.
Er alt vel?
Ja. Er du strisser igen?
Jeg lader det komme an på en prøve.
Så vi bliver?
Vi kan sove bedre i eget hjem. Finde os til rette.
Bliver det for bekvemt, lader vi paraderne falde, og det gør os svage.
Det sagde Carl også. Men sådan går det ikke.
Vi bliver ikke svage. Det har vi ikke længere i os.
Vi skal nok få det til at fungere.
Kan de ikke klare det...
...overtager vi stedet.